Döda...mig.
Döda mig...
Gör det inte, Ripley.
Vad ska jag inte göra?
Vad bråkar hon om? Jävla slöseri med ammunition.
Kom nu.
Måste vara nån tjejgrej.
Drömmer jag eller är det inte skiten vi hade med oss?
Det är samma skit.
Det stinker. Vi fortsätter.
Rör mig inte!
Rör mig inte! Rör mig inte!
Kasta staven. Gör det nu!
Rör mig inte.
Rör mig inte...
Vilka är ni?
-Vad händer här? -Lugn. Vi ska lämna spökskeppet.
Skepp? Vilket skepp?
Var är jag? Jag låg i cryotuben och var på väg till Xarem.
Vi skulle till nickelraffinaderiet. När jag vaknade... Jag fattade inte.
Gud, jag...såg så hemska saker.
Följ med oss. Det är för riskabelt för dig här.
-Lämna honom. -Fan heller! Vi lämnar honom inte.
Han har en i sig.
Jag känner doften.
I mig? Vad har jag i mig?
-Jag vill inte se en av dem födas. -Det är för riskabelt.
-Vad har jag i mig? -Vi kan inte lämna honom.
Du skulle stoppa deras spridning.
-Kan ni inte stoppa processen? -Inte här. Labbet är utslaget.
Jag fixar honom. Ett nackskott. Smärftritt. Det är nog bästa sättet.
-Vad har jag i mig? -Det måste finnas nåt annat sätt.
-Kan vi frysa ner honom? -Vad fan har jag i mig?!
Du har ett monster i bröstet.
De här typerna kapade ditt skepp och sålde din cryotub-
-till den här...människan som placerade en rymdvarelse i dig.
Den är riktigt elak. Och om några timmar-
-bryter den sig ur bröstkorgen på dig och du dör.
Några frågor?
Vem är du?
Jag är monstrets mamma.
Vi fryser ner honom på Betty så kan doktorn operera ut den sen.
-Fy fan! Är det enda vägen? -Vriess, vi måste lämna stolen.
Jag vet.
-Kawlang-manövern? -Ja, som på den gamla goda tiden.
Det är kyldäcket. Nån måste ha förstört ventilerna.
Det kan väl monstrena inte ha gjort?
Vi är i skeppets buk. Vi måste genom köket, en 30 meter-
-till frakthissen på andra sidan.
-Jag gillar det inte. -Vad finns det att gilla?
Fy fan!
-Är du säker på avståndet, Wren? -Ja.
-Redo att bli våt? -Ja.
Var bussig nu, Christie. När vi kommer upp på andra sidan...
Inget ryggsim då.
Herregud!
De gillrade en fälla. Det är rena jävla bakhållet!
DiStephano!
Det krossas inte. Ge hit ditt vapen.
Du är på tok för godtrogen!
Du mördade henne, jävla as!
Jag ska nog få dig!
Lås dörren!
Christie! Klättra uppåt!
Kom igen!
Snabbare! Den kommer!
Släpp fotjäveln!
Johner! Få väck den!
Johner!
Dö, ditt as!
Här var det full rulle.
Christie?
Christie! Nej!
Christie!
Christie! Vad gör du?
Gör det inte!
Jag klarar det!
Häråt.
Kom!
Vad glad jag blev när jag såg dig. Jag trodde aset dödade dig.
-Är du skadad? -Jag klarar mig.
-Har du skyddsväst? -Ja. Kom nu...
Du fick skottet i bröstet. Jag såg det.
Är du robot?
-Herrejävlar! -Lilla Call är full av överraskningar.
Det borde jag ha förstått. Inga människor är så humana.
Jag trodde syntetiker var logiska. Du är bara en hispig brud.
-Är du robot? -En andra generationen, va?
Du är en Auton. En robot byggd av robotar, va?
Nu minns jag. De skulle blåsa nytt liv i robotindustrin-
-men blev dess fall. De gillade inte att lyda order.
Regeringen beordrade att modellen skulle återkallas. Jag hörde-
-att bara ett fåtal kom ut intakta. Jag trodde aldrig jag skulle få se en!
Toppen, hon är en brödrost...
Kan vi sticka nu?
-När landar vi? -Om mindre än två timmar.
Vriess, har du en hylsnyckel? Hon behöver kanske ett oljebyte.
-Tänk att jag nästan knullade den. -Som om du aldrig knullat en robot!
Wren kan sabba allt med datorn.
-Vi får hitta en terminal. -Nej, då måste vi gå tillbaka.
-Och jag kan inga av Wrens koder. -Hjälp mig.
-Call? -Nej, jag kan inte.
Du är den nya droidmodellen och kan fjärrstyra stordatorn.
Nej, vi brände alla våra modem.
-Du kan koppla upp dig manuellt. -Det finns portar i kapellet.
Call?
-Är du programmerad för sånt? -Tvinga mig inte.
Tvinga mig inte tvinga dig.
Jag vill inte gå in där.
Det är som om mitt inre var flytande och oäkta.
Du kan spränga skeppet innan det når jorden och döda dem alla.
Ge oss bara tid att komma ut först.
-Fan. -Får du nåt?
Vänta.
Inbrytning i sektor 7, sektor 3...
Sektor 9 osäker.
Motoreffekt: 41 procent. 86 minuter till landning påjorden.
Vi bränner för mycket energi. Jag kan inte spränga skeppet.
Krascha det då.
Det är lugnt, det är lugnt.
Det är sant. Jag mår bra.
Marknivå omkalibrerad. Nedslag nu om 43 minuter och 8 sekunder.
Försök hitta en väg till Betty.
Och kör igång henne.
Var vänlig vänta.
Förbikoppling i konsoll 45-Vpå plan 1.
Det är Wren. Han är nästan vid Betty.
Fader, lokalisera orsaken till strömsvikten och rapportera.
Fader?
Fader!
Fader är död, ditt as.
Inkräktare på plan 1. Samtliga rymdvarelser tillplan 1.
Du är lite elak också.
-Fan också. -Jag får titta.
-Rör mig inte. -Kom här.
-Du tycker väl att det här är lustigt. -Mycket konstigt har hänt på sistone.
Men jag tycker inte det är lustigt.
Varför fortsätter du leva?
Hur står du ut med att vara det du är?
Jag har inte mycket val.
Du är åtminstone delvis mänsklig.
Jag är bara... Se på mig.
Jag är äcklig.
-Varför kom du hit? -För att döda dig.
Före återkallandet kopplade jag upp mig på stordatorn.
Regeringens alla ljusskygga operationer fanns där.
Även det här, du, rymdvarelserna... Till och med Bettys besättning.
Hade de lyckats, så hade de dött.
-Varför bryr du dig om dem? -Det är jag programmerad att göra.
Är du programmerad att vara idiot?
Är du den nya idiotmodellen som ska ut på marknaden?
Vi är nog snart framme.
-Nu är det nära! -Vad trött jag är.
Du får sova när du dör.
Åh nej... Det här är inte bra, va?
-Jag tror att vi är nära boet. -Då går vi åt andra hållet.
-Vi hinner inte. Inte nu längre. -Vad säger du?
-Vad har du gjort, robot? -Kom nu.
Du kan dö här med dina syskon, men jag vill leva i morgon med!
Så hittar den här lilla plasthögen på nåt fuffens så dödar jag henne.
Jag dödar dig! Är det förstått? Eller måste jag rita en skiss?
Ska du ha en souvenir till?
-Hur långt är det till dockan? -100 meter.
Ripley?
Ripley!
Kom nu! Vi måste gå nu, Ripley.
Jag hör dem. De är så nära.
-Ripley? -Det är drottningen. Hon har ont.
Ripley! Ripley!
Vänta!
Herregud...
Vi måste gå.
Be om att hon får en snabb död. Kom nu.
-Det är inte rätt. -Det har jag sagt hela dan.
Du måste koppla in dig på skeppet och öppna luckan, Call.
-Vi lägger Purvis i frysen, Johner. -Kom, lille vän.
Läggdags.
Ingen rör sig. Annars sätter jag en kula där roboten har sin hjärna.
-DiStephano, ta vapnen. -Förlåt, men...skit ner er!
Då dödar jag henne, du dödar mig och vi dör allihop.
Och ingen kommer hem! Lägg ner era vapen.
Robotslynan kopplar in sig på Auriga-
-och tar oss till hembasen, i enlighet med våra nödrutiner.
Vill du forftarande ha med dem till jorden?
-Har du inte lyssnat i dag? -Den intellektuelle har talat...
-Om du inte... -Kan du inte hålla käft?!
Varför kan ingen lyssna på mig?
Först var allt normalt och drottningen lade sina ägg.
Men sen förändrades hon och utvecklade en andra cykel och...
Och...
Den här gången finns ingen värd.
Det finns inga ägg. Det är bara hennes livmoder-
-och varelsen i den.
Det är Ripleys gåva till henne. Ett mänskligt fortplantningssystem.
Hon föder för din skull, Ripley. Och nu är hon fulländad!
Du är...
...en vacker...
...vacker fjäril.
Nej!
Nej, nej...
Åh, titta...
Vår fina lilla baby.
Titta, han tror att du är hans mamma.
Kom nu, kom nu...
Kom nu...
Civilt fartyg uppkopplat. Nödstart beviljas.
Allt är klart. Jag öppnar Aurigas luftslussar. Lossa armarna.
Jag ska bara hitta... Iåsningen för vertikalstyrraketen.
-Kan ni verkligen flyga den här? -Ja!
-Klart för start. -Nej!
Ripley!
-Jag trodde att du var död. -Det är det många som säger.
-Varför är vi kvar? -Jag ska bara...
-Bara hitta det manuella läget. -För guds skull...
-Hej, Ripley. -Bra minne.
-Ripley är tillbaka. -Är det den? Nej...
-Du kan väl inte flyga en sån här? -Jo, fanskapet är ju äldre än jag.
-Helvete! Luckan är öppen. -Jag stängde den.
-Du har lagat den hundra gånger! -Jag gör det.
Skeppet närmar sigjordatmosfären. Start om 46 sekunder.
Call? Vi måste sticka.
Call?
Vi måste härifrån.
Start nu om 20 sekunder.
Håll i dig, Call. Vi sticker.
Kom igen nu.
-Skeppet faller i bitar. -Vi håller inte trycket!
Be Call köra igång reservpumpen!
DiStephano?
Sätt lite fart!
Jag är ingen mekaniker. Jag är våldsverkaren ombord!
Helvete! Call? Kom tillbaka hit, Call!
Call? Call!
Ripley? Ripley!
Var fan är du, Johner? Sätt dig!
-Vad ska jag göra? -Ta spakarna!
Släpp henne!
Ripley!
Förlåt mig.
USM Auriga slår ner om fem sekunder.
Fyra, tre, två...
...en. Tack.
-Vad är det som brinner? -Vi.
Fan, du har rätt!
Vi klarade det. Vi räddade jorden.
Du låter besviken.
-Det är så vackert. -Ja...
Det trodde jag inte det skulle vara.
-Vad händer nu? -Jag vet inte.
Jag är också främling här.
DVD text: Visiontext
SWEDISH